Original O P E N S U B T I T L E S.org Release
På den tida fikk jeg ikke sove. Jeg lå og tenkte på kvinner.
Dattera mi, kona mi.
Det er som... Enkelte er ikke til å skille fra en selv, som ei kule...
...eller en spiker på veien.
Unnskyld, jeg kom med tåkeprat.
Jeg gjør det av og til etter noen sånne.
Det er derfor jeg drikker alene. En av grunnene...
Angående den skulpturgjenstanden...
Det er ganske merkelig at den dukker opp så lenge etterpå.
Ingen visste hvorfor den var i lekestua.
Tanta trodde vel at hun hadde lagd den på skolen.
For meg føltes det som om noen ville si noe.
Jentas skole ble nedlagt i 1992 etter orkanen Andrew.
Sier det deg noe?
Vi varslet avdødes mor.
Husker du siste gang du så din datter Dora?
Det er så forferdelig.
Vi så det på TV.
Hva er det som har rammet oss nå? Jeg ba...
Jeg ba for kvinnens familie, og så er det meg.
Det er meg...
Mrs. Kelly. Hva med hennes far?
Hadde de kontakt?
-Hvordan det? Hva har dere hørt? -Jeg hørte at han har gått bort.
Hvorfor skulle ikke en far bade sitt eget barn?
-Vi spurte bare om forholdet deres. -Han døde i en trafikkulykke.
Han kjørte lastebil og tok en avkjøring for fort.
Han veltet utenfor Rowan i Oklahoma.
Den 11. mai 1984.
-Når snakket du med henne sist? -Hun har alltid hatt det vanskelig.
Jeg trodde det skulle bli bedre da hun slapp unna Charlie.
Hun var her ganske nylig, kanskje en måned siden.
Hun snakket ikke om faren sin. Hun hadde gått i kirken, sa hun.
Husker du hvor den kirken lå?
-Mrs. Kelly? -Nei...
"Vær hilset, Maria, full av nåde, Herren er med deg. Vær hilset..."
-Mrs. Kelly... -Jeg får sånn hodepine.
Det er som stormer.
Jeg har jobbet på renseri i 20 år.
Kjemikaliene. Det er derfor neglene ser sånn ut.
For ei skrulle. Moren min var rene Donna Reed-typen.
Hun pakket matpakker, leste godnatteventyr.
-Er moren din fortsatt i live? -Kanskje.
-Snakket Cohle om foreldrene sine? -Nei. Lite grann.
Om faren sin. Alaska, Vietnam.
Faren min... Jeg var omtrent 15 cm høyere enn ham.
Likevel tror jeg at han hadde vunnet over meg helt fram til det siste.
Marinekorpset i Korea. Han snakket aldri om det.
Det var i en tid da menn ikke trengte å lufte alle problemene sine.
Det var ikke en del av jobben deres.
Familien...
Jeg tror at en del av Rusts problem-
-var at han trengte ting som han ikke ville erkjenne.
Vi snakket med offerets venn etterpå, så vidt jeg husker.
-Miss Carla. -Hun hadde jo alltids morens hus.
Jeg trodde kanskje at hun hadde blitt innblandet i noe.
Hun trakk vel på gata igjen. Hun hadde det tøft.
Hva snakket dere om? Hvordan virket hun?
Tynn. Sløv, ruset, liksom.
Hun gikk på noe. Hun sa at hun hadde gått i kirka...
Øynene hennes. Det var noe galt med dem.
-Husker du hvor kirken lå? -Nei.
Hvor kan hun ha bodd?
-Hun flyttet visst ut i sommer. -Vi sluttet å ses så mye da.
Hun sa noe om et sted sørpå.
Det var noe ved Spanish Lake. Et herberge.
Jenter fikk bo der, eller noe sånt. Det var alt hun sa.
Hun virker trist, Marty.
En opprevet person i ferd med å gå under.
Hun var en lett skyteskive for ham.
Hva vet vi om ham? Han dreper horer på en kunstnerisk, religiøs måte.
Alle menneskene her er religiøse på noe vis, bortsett fra deg.
Hvor mange døde kropper har horn?
-Øyebind, symboler på ryggen? -Du vet hva narkiser kan finne på.
En fyr i New Orleans hakket opp jenta si og prøvde å lime henne sammen.
Det er bare dopvanvidd. Dette har et annet omfang.
Hun uttrykte en visjon. Visjoner har en betydning.
En betydning bærer på en historie.
Hun var rene rovdyrbyttet.
Dager uten innhold.
Sånn er det å etterforske forbrytelser.
Dager som bortkomne hunder...
Det fortsetter sånn inntil man kan jobben.
Man leter etter en historie.
Man forhører vitnene, ufullstendige bevis...
...fastslår en tidslinje...
...og bygger opp en bakgrunn. Dag for dag.
Kvelden da du var hjemme på middag... Hvorfor gikk du ikke da Chris ringte?
Jeg hadde vel blitt litt mer edru.
Det var ikke like ille som fryktet.
Hjemme hos familien din. Jeg likte å snakke med dem.
Ille? Hvorfor trodde du det?
Jeg var gift i tre år, Marty.
Vi fikk ei datter. Hun døde.
Bilulykke. Hun var to år.
-Ekteskapet tålte ikke det. -Døde barnet ditt?
Det...var veldig leit.
Det var veldig leit. Jeg visste ikke...
Det var ikke på grunn av dere, men meg.
Jeg var redd for å være med i en sånn sammenheng.
Du har vært gift én gang. Bare én gang?
Det var nære ved å bli en gang til. Laurie.
Maggie presenterte oss.
Vi gjorde det slutt. Det var like greit. Jeg ga henne en grunn.
Jeg kan være vanskelig å leve sammen med.
Det er ikke med vilje, men jeg kan være kritiserende.
Jeg er neppe bra for folk.
Det er ikke bra for dem å være i nærheten av meg.
Jeg sliter dem ut.
De... De blir ulykkelige.
Jobben gjør det med mange. Den forandrer en.
-Enkelte legger merke til det. -Jeg kan ikke skylde på jobben.
Det er heller sånn at min personlighet passer til jobben.
Jeg pleide å tenke mer på det før...
Når man når en viss alder, innser man hvem man er.
Nå bor jeg på et lite rom ute på landet bak en bar.
Jeg jobber fire kvelder i uka og super innimellom. Ingen hindrer meg.
Jeg vet hvem jeg er.
Etter alle disse årene er det en seier.
Tredje dag på jobb. Jeg stopper ei rype for råkjøring.
52 minutter senere er vi på hybelen hennes.
Jeg har uniformen rundt knærne...
Jeg er fullt opptatt, så jeg hører ingenting.
Jeg vet ikke at romkameraten har kommet hjem og sneket seg bak oss.
Hvordan innså jeg at hun var der? Hun kjørte fingeren opp i ræva mi!
Hun ødela meg.
Man savner visse ting på jobb. Dere vet hva jeg mener.
Man må lette på trykket før man kan dra hjem og være familiefar.
Det man kommer ut for på jobb, må man beskytte barna mot.
Iblant må man få orden på tankene.
-Kan jeg komme innom? -Jeg vet ikke. Hvor er du?
-Du er vel full. -Nei, det er jeg ikke.
-Jeg har knapt drukket noe overhodet. -Det har du aldri.
-Jeg har en overraskelse til deg. -Jaså?
-Var det et ja? -Jeg tenkte å være oppe uansett.
Det er for ens kone og barn også.
Man må se å få utløp når man får sjansen, eller muligheten.
I siste instans handler det om familiens beste.
-Hva er det der? -Jeg har med meg en gave.
-Ikke rør en muskel. -Jeg skal ikke det, bare fingrene.
Fingermusklene.
Slutt.
-Du er veldig uskikkelig. -Ja.
Du har rett til å tie.
Alt du sier kan bli brukt mot deg i en rettssak.
Du har rett til advokathjelp.
Hvis du ikke har råd til en advokat, vil det bli oppnevnt en for deg.
-Forstår du disse rettighetene? -Du ville passe i politiet.
Jeg hadde tenkte å sette dem på deg.
Vil du ha det her? Hva?
-Vil du ha det? -Ja.
Hva mener du egentlig med disse synene du snakket om?
Jeg trodde at du visste det. Jeg fortalte Marty om dem.
Jeg får kjemiske flashbacks. Nerveskader.
Det er fra min tid i HIDTA.
Høyintensiv dopsmuglingsområde.
Jeg jobbet undercover i fire år. Vet dere hva det innebærer?
Det er derfra FBI-ryktene kommer.
Kjente dere ikke til dem?
Er de mappene fortsatt hemmelig- stemplet? Det var som pokker...
Hva har dere hørt om meg egentlig?
-Ville du ha blå? -Quaaludes.
-Beroligende? -Den sterke typen.
-Hva er prisen? -Blå koster tre dollar stykket.
Vi kan vel si 200 for hele krukka.
Jeg trodde at du bare skulle ta dem.
Eller at du ville ha noe annet.
En annen slags greie...
Nei.
Så kom jeg på at du er pen. Du trenger ikke å tvinge deg til noe.
Hørt noe om voldsomheter? Skumle typer? Dere jenter prater.
Enten er det harde tak eller slappe whiskypinner.
Det er mange som er følsomme. Blir de opprørte, er de som smågutter.
Folk forsvinner fort.
Hvor skal jeg lete? Jeg ser etter en prostituert som kjente blondinen.
Om hun trakk på sørsida? Jeg har hørt om stedet.
En husvognplass. Jenter jobber og bor der. Kaller det Ranchen.
-Hvor ligger det? -Sør for Spanish Lake, sies det.
Kjenner du til stedet?
-Hva er greia med deg? -Jeg har ingen greie.
Hva er det du gjør?
Glem det. Jeg trodde at du skulle arrestere meg.
-Jeg er ikke interessert i det. -Ja, jeg vet det.
Du er litt rar. Kanskje du er farlig.
Selvsagt er jeg farlig. Jeg er politimann.
Jeg kan gjøre forferdelige ting mot mennesker uten å bli straffet.
Hva gjorde du i går kveld? Jeg ringte hit sent.
-Hva gjorde du? -Jobbet. Jeg tenkte å stikke innom.
-Hvor var du? -Jeg var ute med venninnene mine.
-Er du sjalu? -Ikke vær tåpelig.
Jeg mener bare at det går en galning løs.
Han dreper kvinner.
Mener du den jenta? Den satanistgreia?
Alle snakker fortsatt om det i rettsbygningen.
Det er ikke bare henne. Det er mer enn det.
-Er det mer? Er det sant? -Vi sier ingenting til pressen...
...men vi tror at han har vært i gang en stund.
Så det er ikke nødvendig å gå ut. Du kan ta en drink her hjemme.
Jeg treffer ingen hyggelige menn hjemme.
Jeg blir såret når du snakker så passivt-aggressivt til meg.
Jeg er alltid ærlig mot deg.
Unnskyld meg. Siden du er gift, må jeg vurdere mine alternativer.
Jeg vil ha ting, Marty.
-Jeg vil også ha ting. -Du vil både ha kaka og spise den.
Hvor god er kaka hvis man ikke får spise den?
God morgen.
Jeg kan ha funnet noe bra.
En bordell sørpå, nær Spanish Lake.
-Skal vi ikke ta kunder i dag? -Vi bør prøve dette først.
-Hva er det? -Vask av deg. Du lukter fitte.
-Nøkkelen til et vellykket ekteskap. -Jaha, så det er Maggie?
Hei! Hva i helvete er det med nesa di?
Det var ingenting. Unnskyld, glem det.
Kommer du med antydninger om kona mi?
Er det kona di lukta kommer fra?
Har du noen formening om hvordan fitta til kona mi skal lukte?
Nei, jeg mente bare at du har samme klær som i går...
...pluss at jeg ikke er dum.
Jeg sier ingenting om det, særlig ikke om lukta.
Du sier ikke et jævla dugg om kona mi. Ikke nevn navnet hennes.
Hvis du har litt selvforakt å bearbeide, så er det greit...
...men det er ikke verdt henda dine.
Og hvordan skulle det gå for seg?
Jeg setter bare inn litt trykk...
...så håndleddet ditt brekker.
Du har høyere rang. Tror du at jeg lyver?
Har du noen bestemt adresse, eller må vi kjøre rundt til vi finner det?
Vi har noen navn. Jeg må be om veibeskrivelse.
Kanskje du kan følge nesa.
Hvor han enn lærte seg det...
Jeg skal ikke lyve. Hvordan vi enn skiltes, så var han dyktig.
Han hadde kontakter fra tida ved narkotikaavsnittet og kjente området.
De satte oss i kontakt med folk vi kunne snakke med.
-Står til, gutter? -Hallo.
Vi leter etter en bordell her i området.
-Vet dere hvor den er? -Nei, sir.
Har dere aldri hørt om horehuset?
Det skal ligge ute i skogen her et sted.
Jeg kan fortelle at Rust hadde et kjempeskarpt blikk for svakheter.
Jeg er straks tilbake.
Kom igjen nå, gutter. Det ble nok en liten misforståelse.
Husker du hvor horehuset ligger?
Ta 353 sørover, så tar du avkjørselen før vei 14.
Deretter tar vi grusveien mot Bayou Chenault.
Er det der?
God dag, frue. Martin Hart, Rustin Cohle, delstatspolitiet.
-Er dette ditt sted? -Det er min kontrakt.
-Er det en bordell for bondetamper? -Unnskyld meg?
-Snakk med sheriff Bilson først. -Jeg har ingenting imot bondetamper.
Slapp av. Det er ikke derfor vi er her.
Ei jente har vært utsatt for noe. Vi lurer på om du kjente henne.
Ja. Det er Dori.
-Har det skjedd noe? -Kvinnen man fant utenfor Erath...
-Å, nei... -Har det skjedd noe med Dori?
Var dere gode venner?
Hun var snill mot meg da jeg begynte, ga meg tips og sånn.
Tips? Om hva da?
Ikke noe spesielt. Bare hvordan en bør oppføre seg.
-Vet du hvor hun bodde siste ukene? -Nei.
Eksen hennes sitter i fengsel.
Jeg antar at hun skaffet seg et nytt sted.
Hun hadde begynt å gå i kirka.
Jeg hadde håpet at hun hadde fått orden på livet sitt.
Vi må spørre ut alle jentene som kan ha kjent henne.
Det blir vanskeligere enn du tror.
Folk vil holde seg unna dere.
Det er den beste måten å få oss til å gå.
Du sa at hun la igjen en veske. Får jeg se den?
Selvsagt.
Den jenta er ikke 18.
Vet sheriffen at du har mindreårige her?
Hva vet du om jentas bakgrunn? Hvor hun kommer fra?
Vil du vite hvordan Beth hadde det før hun rømte fra onkelen sin?
Hun kunne ha dratt andre steder.
For noe skinnhellig vås fra deg.
Det er kvinnens kropp, vel? Kvinnens valg.
Hun ser ikke ut som en kvinne i mine øyne.
I den alderen har hun ikke forut- setninger for å gjøre slike valg.
Du driter vel i om hun skader seg selv, bare du drar inn pengene.
Jenter går rundt på jorda og knuller gratis.
Når forretninger kommer inn i bildet, holder dere ikke ut tanken. Hvorfor?
Jo, for plutselig eier dere det ikke på den måten dere trodde.
Dere har begge vært til stor hjelp. Vi tar kontakt.
Ja, takk...for din hjelp.
Gjør noe annet.
Var det der forskuddsbetaling?
Å håne forsøk på anstendighet, inngår visst i din stillingsbeskrivelse?
"Jeg lukket øynene og så kongen i gult forflytte seg gjennom skogen."
-Det er dagboka hennes, Marty. -Det er for jævlig. Ei så ung jente.
Sheriffen har eierinteresser her. Fytti rakkeren...
"Kongens barn ble merket. De ble hans engler."
-"Den gule kongen, Carcosa." -Gærning.
Hun dopa vel i stykker hjernen. Hun var dårlig utstyrt i utgangspunktet.
Det er som i et eventyr.
Kanskje han ga henne doser?
Kanskje han økte dosen gradvis uten at hun merket noe.
Vi burde bli her i dag og lete etter kunder som kjente henne.
Se på dette.
Ja, det finnes mange sånne steder.
De forventer at disiplene skal verve medlemmer.
Vi drar dit. Kanskje det er den kirka.
Vi leter opp kundene nå, så tar vi kirka på mandag.
Det meste i mappa di er redigert. Hva er North Shore?
North Shore psykiatriske sykehus.
Lubbock i Texas. Jeg tilbrakte fire måneder der i 1993.
-Føler du for å snakke om det? -Ja da, hvem søren bryr seg?
Sofia, dattera mi...
...satt på trehjulssykkelen sin i oppkjørselen...
Vi bodde like ved en sving...
Jeg sa at...
Nåvel, etterpå rettet Claire og jeg raseriet mot hverandre.
Vi foraktet hverandre for å være i live.
Jeg byttet fra rans- til narkotikaavsnittet.
Jeg begynte å kjøre hardt døgnet rundt.
Gateran, innslåtte dører. Etter tre måneder rante jeg kurerer-
-eller havnet på Ramada Inn med noen poser kokain.
Omtrent samtidig stakk Claire.
Og omtrent samtidig tømte jeg en 9 mm i et dophue-
-som sprøytet crystal meth inn i spedbarnet sitt.
Han sa at han prøvde å rense henne.
Statsadvokaten lot meg slippe fengsel.
Jeg fikk beholde min profil hvis de fikk gjøre meg til sin ville doper.
Det gjorde de. Jeg ble deres infiltratør.
Hvis en avdeling trengte en undercovernarkoman, så hadde de meg.
Det var ingen utløpsdato.
Og de beholdt deg der i fire år?
I februar 1993 drepte jeg tre kartellmenn i havna i Houston.
Jeg ble truffet av tre kuler i sida-
-og havna på North Shore psykiatriske sykehus i Lubbock i Texas.
Som er ganske pussig egentlig, en psykiatriavdeling i Lubbock i Texas.
Har dere vært der?
De tilbød meg pensjon pga. psyken. Jackpot, ikke sant?
Jeg sa nei og ba om en stilling som drapsetterforsker.
Jeg hadde noen tjenester å kreve inn.
Louisiana var det de hadde å tilby.
I lang tid etterpå klarte jeg ikke å sove.
Mareritt, posttraumatisk stress, utslitte nerver, og så videre.
-Hvorfor akkurat drapsavsnittet? -Det var noe jeg så på North Shore.
Et sitat fra Korinterbrevet.
"For legemet er jo ikke ett lem, men mange."
"Men selv om de er mange, er legemet ett eneste."
-Hva betyr det? -Jeg prøvde å være en del av kroppen.
-Fiskestanga fungerer ikke. -Spør bestefar.
-Jeg vet ikke om den fungerer. -Det merker du.
-Det vil rykke til. -Ok.
-Går det bra med saken? Den store? -Vi jobber med den...
Sånt skjedde ikke her da jeg var ung.
Folk sa "ma'am" og "sir", og familiene holdt sammen.
-Var det virkelig sånn? -Ikke alltid.
Det var mer verdighet. Alle var ikke ute og skrek om sine rettigheter.
Hvis alt var så bra, ville det aldri blitt noen forandringer.
-Det er ingenting. -Du kan alltid snakke med meg.
Jeg snakker med den det gjelder.
Snakk med meg. Jeg vet hvordan det er å være gift med en mann.
Tror du at alle er likedan?
Hvorfor er du så uforskammet? Ikke ta det ut på meg.
Få fikset kabel-TV'en, og ikke bland sammen meg med dine såpeoperaer.
Du går løs på det du ikke kan styre. Det lager problemer for alle andre.
-Du må gjøre det. -Jeg kan ikke. Du har mindre fingrer.
Sier du at verden ikke blir verre?
Jeg har sett dagens ungdom, alle er svartkledd og sminket.
En masse dritt i ansiktet. Alt handler om sex. Clinton...
Gjennom historien har nok alle gamle menn sagt det samme.
Gamle menn dør, men verden går videre.
-Hvordan går det med jentene? -Jeg har en...
Jeg har et spor jeg vil følge opp. Jeg fortalte om det.
-Din far kan kanskje få dere hjem. -Nei, du har ikke fortalt noe.
-Dette er familiens dag. -Jeg fortalte det. Jeg nevnte det.
Det er den nye saken.
-Da kan vi jo dra hjem alle sammen? -Ja visst, kjære.
-Kom, så drar vi! -Snøret har filtret seg sammen.
-Padle inn. -Ok. - Jeg sa jo det!
Takk for en herlig ettermiddag.
-God dag, sir. -Hvordan står det til?
Har du sett denne jenta? - Har du aldri sett henne før?
-Jeg leter etter denne unge damen. -Jeg trenger litt hjelp med å huske.
Dora. En ung blondine.
Dora, Dora, Dora...
Har det vært karer her som har villet ha noe ekstra?
-Husker du om du får mer penger? -Kanskje det.
I årevis har vi mast om dette.
Hør på meg. Jeg vil ikke være noe annet sted.
-Vet du i det hele tatt at du lyver? -Kom igjen!
All dritten jeg vasser gjennom daglig, er ille nok.
Så kommer du med din selvmedlidenhet!
Jeg jobbet 30 timer i strekk og måtte holde ut med din fars drittprat.
Jeg kommer hjem til det som skal være et fristed, og blir anklaget...
Hvem har sagt det? Kanskje det ikke alltid er meningen.
Det skal være som jeg vil. Dere skal hjelpe meg!
Vi hjelper deg, hele tiden, for pokker!
Hva vil du at jeg skal si?
Skal jeg snakke om kvinnen med hornene eller barna som forsvinner?
Da slutter du kanskje med den ynkelige selvmedlidenheten.
Så det er det du påstår?
Prøver jeg å få deg til å synes synd på meg?
-Er det sånn du vil legge det fram? -Nei.
Jeg synes at du er den fineste kvinnen jeg har møtt.
Du er det fineste som har hendt meg.
Men ja, av og til...
...syns jeg nok at du kan ha en tendens til å synes synd på deg selv.
Nå vil jeg at du skal være sterk, slik at jeg kan passe jobben min.
Du må ha utviklet en slags selektiv døvhet.
Før var du ikke så jævlig feig.
Til og med moren din synes at du er slitsom.
Si til jentene at det er mat.
Det er middag, unger. Gå til kjøkkenet.
-Blir du med? -Selvsagt. Jeg er skrubbsulten.
-Er det sant? -Ja, det er sant.
Nå når jeg tenker på dattera mi...
...og alt...hun ble spart for...
Jeg kan nesten føle takknemlighet.
Legene sa at hun ikke merket noenting.
Hun gikk rett i koma.
Et sted i...det tomme intet-
-gikk hun videre til en annen, dypere tomhet.
Det må jo være en fin måte å dø på?
Smertefritt, som et lykkelig barn.
Problemet med å dø seinere er at man allerede har vokst opp.
Skaden er allerede skjedd. Det er for seint. Har dere barn?
Jeg tenker på den hybrisen...
...som kreves for å rykke en sjel ut av sin ikke-eksistens...
...til denne kjøttkverna.
Å tvinge et liv inn i denne treskemaskinen...
Så datteren min...
Hun sparte meg for synden ved å være far.
Hei, Cathleen, ditt lille hespetre.
-Kan du fikse litt kaffe til oss? -Selvsagt.
-Hvem er disse karene? -Noen drittsekker Quesado tok inn.
God mor'n, Marty. Majors presenterte meg for den nye spesialstyrken.
Dette er Mark Daughtry og Ted Bertrand.
-Jimmy Dufrene. -Hva er det her?
Vi etterforsker forbrytelser med mulige okkulte innslag-
-som dyrelemlestelser, vanhelligelse av kirkegårder...
Og de vil se nærmere på Lange-saken.
Innsatsstyrken er viktig for politisjefen og guvernøren.
Det er mange som er bekymret.
Jeg ser ingen forbindelsen mellom to døde katter og en myrdet kvinne...
...men så er jo jeg fra Texas.
Vi vil ikke tråkke på noen tær. Vi vil bare se på deres materiale.
-Værsågod, betjent. -Takk, Cathleen.
Kopier så mye dere vil, så dere føler dere som flinke politifolk.
Jeg vil snakke med dere på kontoret.
Cohle. Vi har en ny regel, spesielt for deg.
Hvis du har en mening om noe, beholder du den for deg selv.
Behold den for deg selv, eller snakk med Marty. Ellers holder du kjeft.
-Du er ikke så smart som du tror. -Mener du alvor, sjef?
Denne jævla dritten er jo bare politisk grupperunking.
Er det her du bor? Hvor befinner du deg?
-Har dere funnet en mistenkt? -Gi oss folk til å følge opp ting.
Våre sjefer vil ikke ha deg overhodet. Jeg vil ikke ha deg.
Du klarer deg kun på grunn av hans rykte.
For helvete, Cohle. På hvor mange måter kan jeg be deg holde kjeft?
Vi jobber under kommando.
Våre overordnede vil se et offentlig, høyprofilert resultat.
En senator vil stemple satanistisk graffiti som hatkriminalitet.
Det har ingenting med vårt offer å gjøre.
Ok, bra. Vi går ut fra at det stemmer.
Vi sier at dere må greie dere selv. Har dere noe etter mer enn en uke?
Har dere noe etter to runder med utspørringer? Spor, tidslinje...
Jeg har bare en drapsgåte og to etterforskere som trenerer.
Innsatsstyrken vil ta over etterforskningen.
-Vi har et spor. -Dra til helvete, Cohle!
Herregud... Du bestemmer.
Vil du gi opp dette? Jeg ville ha overveid det.
Teddy Bertrand er en dyktig etterforsker.
Du er skarp, hvis du holder kjeft.
Vi har en ledetråd til kirka. Vårt offer var ofte der.
Det kan være et gjennombrudd.
Hvor mye mer tid tror du at du kan gi oss?
Det blir diskutert nå, men Tuttle har det travelt. Uten en mistenkt,-
-slutter de å spørre og begynner å gi ordrer. Så enkelt er det.
Gi oss måneden ut før de spiller ballen over til innsatsstyrken.
Jeg skal prøve. To uker. Sørg for å få napp nå.
La oss gå rett på sak.
Dere vil vel spørre om det store basketaket i skogen?
Etterhvert. Nå prøver vi å følge etterforskingen.
Cohle sto på ekstra hardt.
Dere tror visst at jeg er for treig til å skjønne-
-at dere prøver å sette noen i klemma. Dere har et nytt spor.
Cohle ville ikke overlevere det til innsatsstyrken. Ville du?
Nei, det ville jeg ikke.
Det stemmer ikke. Det er ingenting her.
Ifølge kartet burde den ligge her et sted.
Det er vel en sånn teltkirke som de flytter rundt på.
Ja, de pleier å gjøre det.
Det står ingen dato på flygebladet. Det er merkelig.
Det er noe der borte.
Vent litt. Sier du at du hallusinerte på jobb?
Nei, jeg kan skjelne mellom hva som er virkelig og ikke.
Når jeg ser ting, så aksepterer jeg det bare.
-Ser du fremdeles ting? -Nei.
Nei, det tok helt slutt da jeg hadde vært nykter i noen år.
Det står ikke noe nummer på stedet.
Brannen må ha skjedd for lenge siden.
Stedet er helt demolert. Det er ingenting igjen.
På den tida kunne synene...
Jeg var ofte overbevist om at jeg hadde mistet forstanden.
Marty.
Men det var andre ganger...
...at det føltes som om jeg var fylt med universets hemmelige sannhet.
Tekst: Berthe Trætteberg www.O P E N S U B T I T L E S.org www.sdimedia.com